Da min mor fik Alzheimers, kiggede jeg på hendes regninger,
og jeg fandt en blok.
Der stod: "Vigtigt. Sig til Meredith, at hun ikke skal...
Og det var det. Hun gjorde ikke sætningen færdig.
Fortæl Meredith, at hun ikke skal hvad? Drikke for meget?
Klappe fremmede hunde?
Give sit hjerte væk?
Glemme at slukke havevanderen?
Vi talte ikke meget sammen dengang.
Det fortryder jeg.
Det ville jeg ønske, vi havde gjort.
Jeg troede, I havde rene marginaler i mastektomien.
Ja, men så var der en plet
på de seneste scanninger langs brystvæggen her.
- Så det havde I ikke. - Det er nok ingenting.
Eller det kan være restceller, der er vokset.
- Maggie. - Undskyld, jeg...
- Fortsæt. - Vi ved ikke, hvad det er,
- før vi kommer derind. - Jeg fjerner det,
undersøger området og fjerner alt.
Vi skal måske lave en muskelflap
- for at dække defekten. - I morgen?
Snarere næste uge.
Nej. Det skal være i morgen. Senest i overmorgen.
Hun skal blive stærkere først.
Hun er stærk. Vi vil ikke have, at det spreder sig mere.
Men det er en stor operation,
- så jeg vil gerne... - Jeg kan klare det.
Jeg har det fint. Jeg vil opereres, så snart I kan.
- Hvordan gik det? - Tak.
Okay, tror jeg...
Hendes stråling forårsagede noget fibrose.
Jeg ville have foretrukket at vente en uge.
Jeg ville også vente.
Undskyld, jeg har ikke fulgt op på... det der.
Middag.
Det er ikke, fordi jeg ikke vil. Det er bare...
Klart, jeg mener,
- der sker meget. - Det sker meget.
Vi gør det... på et tidspunkt.
På et tidspunkt.
Jeg må hellere gå derind.
- Bøh. - Åh gud.
- Kan du ikke sove? - Jeg er hele tiden vågen.
Det er kun i den her stol, at min mave og ryg føles tilpas, så...
- Hvorfor er du oppe? - Jeg har tre børn. Jeg sover ikke.
Livet som mor.
Jeg ville gerne have haft flere børn.
Så Maggie kunne få en søster eller bror.
Jeg var bekymret, da hun ville flytte herhen.
Hun havde det godt i Boston, men...
Jeg er glad for, at hun fandt dig.
Du sagde, at maven generer dig?
Pokkers.
Richard?
Hvad vil du sige?
- Er du sikker på, det er metastase? - Det er lige, hvor galden
kommer ud af leveren, så det forklarer smerten.
- Har jeg en anden svulst? - Nej, men celler
fra den oprindelige svulst vokser et andet sted.
I min lever?
- Ja. - Måske.
Det er meget at kapere,
så hvad med at I to
sover, og så ses vi i morgen
- og snakker mere, okay? - Vi er her nu.
- Jeg mente bare... - Kan det fjernes laporoskopisk?
- Hvad? - Det ville være bedre end
en åben operation, ikke?
Så behøver vi ikke at stoppe kemoen.
Medmindre du har en anden operationsplan?
Skal vi tale om det udenfor?
Nej, vi taler om min mors behandling.
Vi kan tale med hende.
I tilfælde af aggressiv cancer
opererer vi kun der, hvor svulsten begyndte.
I dette tilfælde dit bryst.
Når canceren spreder sig, er en operation ikke kurativ...
Men det kunne forebygge yderligere komplikationer,
som følge af at metastasen fortsat vokser
- eller spreder sig mere. - Det kan vi
- forebygge med andre muligheder. - Ja, mere kemo.
Du var lige bekymret over at stoppe kemoen.
- Bare fjern metastasen. - Du beder om en operation...
Man kan næsten ikke se den.
...der ikke kun fører til smerte, men også mange
- komplikationer. - Det er min mor.
Du skal tænke ud over de typiske...
Du skal lytte til dig selv som en kirurg,
- der burde vide bedre. - Stop!
Jeg kan ikke høre mig selv tænke.
- Mor, vi skal bare... - Kan du ikke
- operere for at fjerne... - Metastasen.
- Kan du gøre det? - Ja, men jeg vil ikke.
Fordi jeg som kirurg synes, det er en dårlig idé.
Hvis du ikke vil gøre det, kan du gå.
Vi finder en anden kirurg.
- Nej, det er ikke... - Nej.
Det her er ikke din beslutning!
Søde...
Jeg fyrer dig.
Du er ikke længere min læge.
GREYS HVIDE VERDEN
Wagner til Røntgen.
Tak fordi, du kunne mødes med mig.
Jeg har fundet noget, der...
Det hedder BXP-protokol, og det begyndte på Gillman.
De eksperimenterer med humaniserede antistoffer
til immunterapi ved sene stadier af cancer.
- Et klinisk forsøg? - Er det succesfuldt?
Forsøgets næste fase blev godkendt hurtigt grundet favorable resultater.
Opfylder din mor kriterierne?
Når vi har fjernet metastasen,
vil hendes leverenzymer falde, og så gør hun.
Meredith synes ikke, en operation er klogt.
Meredith er ikke længere på sagen.
Nu, hvor jeg kender dette forsøg,
er der endnu mere grund til at operere,
og jeg vil gerne have en af jer til det.
Ved du hvad...
Vi sætter os ind i forsøget
- og ser, hvad vi gør. - Ja.
- Lyder det godt? - Ja, tak.
- Synes I, det er en god idé? - Nej.
- Slet ikke. - Så er vi enige.
Jeg finder Dianes diagram, vi finder mere forskning og mødes
- for at se, hvad vi gør. - Jeg foretrækker at arbejde alene.
Det gør jeg også.
Nej, det er ikke en god idé.
Fedt.
En biliær bypass vil ikke virke grundet metastasens placering.
Vil du skære den ud?
Metastasen? Den rører jeg ikke ved.
Det er der ingen, der vil.
Jeg prøver bare at sænke hendes leverfunktionstest,
så hun kan være med i forsøget.
- Har du overvejet en stent? - Det er også en operation.
- I hendes tilstand... - Hvis det gøres perkutant
- med minimal bedøvelse. - Ja.
Det kunne lette smerterne og måske forebygge nye indgreb.
Og sænke hendes leverfunktionstest. Jeg kan godt lide det.
Det er bedre end en hel bypass.
Det er rigtigt.
Okay. Jeg har ikke været her.
Hvordan er hendes leverfunktionstest?
Indgrebet virkede. Jeg har fjernet spærringen helt.
Og hendes leverfunktionstest falder.
- Så hun er klar til forsøget? - Ja.
- Hun er klar til forsøget. - Virkelig?
Det er fantastisk!
Tak fordi du foretog indgrebet!
Jeg må ringe til Gillman. Jeg smutter! Tak!
- Pokkers. - Jep.
Ingen ville sige, at vi synes, forsøget
- er en dårlig idé? - Du må få fat på hende
- og sige, hvad der sker! - Nej!
- Du er hendes ven. - Der holdt morens cancer hemmelig.
Nej, du er hendes far. Du gør det.
- Du er Dianes kirurg. - Det var Avery også.
Hold nu op! Du ledte indgrebet, der fik tallene ned
og fik hende med i forsøget.
Et forsøg, jeg ikke tror på.
- Du er chefen. - Hvem er bestyrelsesformand?
- Betyder det noget nu? - Okay! Jeg gør det.
Hun er vågen.
Jeg vil ikke forstyrre dig.
Kom ind!
Maggie henter te til mig.
Det er okay. Jeg ville snakke.
- Ja? - Om det kliniske forsøg.
- Er jeg med? - Ja... Det er du, men...
- Der er noget, der... - Maggie bliver glad. Hun...
Hun vil begynde med det samme med det der.
- Protokollen. - Protokollen.
Vil du foretage protokollen?
Jeg vil sikre mig, at du ved alt.
- Forsøget er meget aggressivt. - Det er det, vi vil have.
Ja, men...
byrden, det vil udsætte din krop for...
det bliver ekstremt svært.
Det ved jeg.
Men...
- Maggie siger, det er en god idé. - Diane,
der er en grund til, at vi ikke lader læger
behandle deres familiemedlemmer.
Behovet for at hjælpe en, du elsker, kan...
svække dømmekraften.
Hun ville ikke gøre noget, der gjorde det værre.
- Hun er min datter. - Sådan. Hej!
Hej.
- Hvad er der? - Ikke noget.
Alt er fint, skat.
Jeg vil lade dig hvile dig,
og så tales vi ved i morgen.
Det er jeg glad for. Vi ses.
- Værsgo. - Særbehandling er ikke nødvendig.
Det er fint med det sædvanlige kemolokale.
Det er et klinisk forsøg, så de skal kunne
kontrollere alt i dine omgivelser.
Stuetemperaturen, din temperatur, alt.
Jeg ville spørge Aurora, om Lee bestod køreprøven.
- Hvem? - Aurora, min kemosygeplejerske.
Hendes søn er dumpet to gange, og han skulle til køreprøve i dag.
Du arbejder sammen med dem. Ved du ikke det?
- Hvordan går det her? - De gør meget ud af det.
Du skal underskrive de her formularer.
- Allesammen? - Ja.
Kliniske forsøg kan...
opstille mange måder, din krop kan reagere på.
Men de ved det faktisk ikke.
Det er derfor, det er et forsøg.
Du skal være klar til alt.
Lad mig gennemgå det med dig.
Der står, at du kan opleve kvalme
og opkast. Der er dehydrering, svækkelse,
svimmelhed. Der er træthed.
Nattesved.
Kuldegysninger.
Hudirritation.
Sårinfektion.
Ekstreme væskeansamlinger.
Kort sagt bliver det slemt.
Og så virkelig slemt.
Og hvis det begynder at virke,
så vil du få det lidt bedre.
Den her behandling slår hende ihjel hurtigere end canceren.
- Det er Dianes ønske. - Det er Maggies ønske.
Mor?
- Hvorfor hviler du dig ikke? - Jeg vågnede og havde det godt.
Så jeg så nyheder, vaskede tøj.
Jeg så, at det rodede i spisekammeret,
- så jeg ryddede op. - Det behøver du ikke.
Det gjorde jeg. Du er stået op på et perfekt tidspunkt.
- Det er tid til lasagne. - Lasagne?
- Du skal lave min lasagne. - Jeg vil ikke...
Det er din. Jeg ved ikke, hvordan man laver den.
Det skal du lære.
Nej. Hold op.
Du skal ikke give ting videre til mig.
- Det kan jeg ikke lide. - Det er ikke derfor.
Jeg har bare besluttet, at jeg ikke vil lave den mere.
Jeg er en ældre kvinde, og jeg har ret til
at sidde ned og lade dig lave mad til mig.
- Mor. - Du bliver ikke glad,
når jeg ikke er her mere, og du savner min lasagne.
Inviter dine venner. Det bliver sjovt.
Okay. Jeg tager lige et bad.
- Niks! Tag melet. - Vi laver den nu.
Okay. Det er fedt.
- Hej! Hvorfor kommer I på samme tid? - Hej!
Vi kørte sammen.
- Webber kørte. - Og vi har vin.
Hun fik mig til at lave pasta fra bunden.
Det kan man købe.
- Vent. Var du to? - To år!
Når jeg siger, hun læste, mener jeg læste.
Maggie stavede sig ikke vej gennem ordene.
- Okay, mor. - Og du lærte hende det ikke?
Ingen kunne lære hende noget. Hun var et geni.
- Den hjerne. - Okay, tak, mor.
- Det kan jeg vel takke dig for. - Det ved jeg nu ikke.
Og din mor. Jeg vil gerne sige tak til Ellis.
Jeg bor i hendes hus. Det manglede bare.
Det er sødt, men det behøver du ikke.
Men det vil jeg. Hvor er hun begravet?
- Et sted, hun elskede - Vi smed hendes aske
- i en vask på operationsstue 2. - ved vandet.
- Åh gud! - Det var hendes operationsstue,
og det virkede som det rigtige at gøre.
Vi er skrækkelige.
Jeg elsker det!
Åh nej.
Det er okay.
- En esophagusruptur? - Forhåbentlig er det indesluttet,
så jeg ikke skal åbne brystkassen.
- Hvad laver du? - Jeg bør lave gastroskopien.
Du er for tæt på. Tag dig af Maggie.
Lad mig gøre det for dig.
Sig ikke, du gør det for mig.
Du har gjort det klart, at mit velbefindende
- er din laveste prioritet. - Jeg vil bare hjælpe.
Hvis jeg havde brug for hjælp, var du den sidste, jeg ville ringe til.
- Foretog du en thoracotomi? - Ja, rupturen var fuld tykkelse.
Vi kunne ikke håndtere det konservativt.
Nej, du har ret. Tak.
Skal hun have sondemad?
Der er vi ikke endnu.
Hun får parenteral ernæring, og jeg er bekymret for sepsis,
så hun får bredspektret antibiotika.
Hun er stadig bedøvet for smerten, og hun får patientkontrolleret analgesi.
Så hun ikke har ondt.
Har du brug for noget? Skal vi hente noget til dig?
Hun skal blive frisk hurtigt.
Hvis hun misser sine indsprøjtninger, er hun ikke med
- i forsøget. - Maggie,
jeg vil have Diane gennem det næste døgn.
Og så ser vi, hvordan det går.
Maggie?
Du skal ikke tale mig fra noget lige nu.
Den her protokol gør Diane så syg,
- at hendes spiserør blev revet over. - Det kan være fra canceren.
Du vil give hende flere indsprøjtninger.
Fordi min mor vil leve.
Og det kan det kliniske forsøg hjælpe hende med.
Hun ville. Hun kunne have sagt nej.
Hvordan kan hun sige nej, når hendes datter, der er kirurg,
presser hende til det?
Der har været favorable resultater.
Hun skal bare gennem behandlingen.
Hun kommer ikke gennem behandlingen!
Hun er allerede døende. Og nu lider hun
- på grund af det. - I det mindste gør jeg noget.
I det mindste giver jeg ikke bare op og siger nej.
Vi gør hende bare fortræd.
Du forstår det ikke!
Jeg elsker min mor højt nok til ikke at sige "pyt med det",
og smide hende ud i afløbet.
Hvad har du brug for? Hvad kan jeg gøre?
- Hvor er Maggie? - Diane...
du behøver ikke at fortsætte det her.
Ikke, hvis du ikke vil.
Jeg blev født i en hytte med et udhus. Seks brødre.
Ikke meget mad eller kærlighed eller noget.
At komme væk derfra var...
Da socialrådgiveren lagde den her lille baby i mine arme,
da jeg så min Maggie...
Maggie er universets gave til mig.
Hun er en lykkelig person.
Hun er glad.
Maggie er sjælden, særlig.
Det her vil give hende mørke.
Hvordan kan jeg gøre det mod den mest særlige person
i hele verden?
Når jeg dør...
skal hun vide, at hun gjorde alt,
hvad hun kunne.
Det har hun gjort.
Maggie har gjort alt, hvad der kan gøres.
Jeg kan ikke stoppe. Det kan jeg ikke gøre mod hende.
Hun kan tage det. Du ser det måske ikke,
fordi du har kendt hende, siden hun var lille.
Jeg kender kun den kvinde, du har opfostret.
Og den kvinde er klog
og stærk som stål.
Især over for de mennesker, hun elsker.
Nu...
Altså...
Nu ser jeg, hvor hun har det fra.
Jeg vil ikke dø.
Hej.
Jeg ringer til nogle gamle professorer
fra Boston. Kan du huske Luckett?
- Han har speciale i radioaktiv... - Maggie!
Du må ikke give op. Det må du ikke.
Vi kan bekæmpe det. Du skal kæmpe. Jeg hjælper dig.
Skat, sid ned, og lad mig tale med dig.
- Er du okay? - Nej.
- Vil du sidde ned? - Nej.
Jeg ville ønske, min far var her.
Maggie.
- Meredith forstår det ikke. - Hun er bekymret.
Jeg er lige gået i gang!
Min mor har været syg i måneder, uden at jeg vidste det.
Måneder!
Det er som om, jeg forlod huset med ovnen tændt
og kom tilbage og så,
at hele huset stod i flammer.
Og ingen vil lukke mig ind.
Uanset hvad jeg gør, kan jeg ikke komme ind.
Jeg kan ikke redde noget!
Jeg kunne have stoppet det, hvis jeg havde vidst det.
Så jeg kan ikke give op nu.
- Hej. - Hvad laver du?
Kom her.
Tak.
Hun dør snart,
og jeg er ikke klar.
Ikke klar.
Man er aldrig klar.
Man gør det bare.
Lyt til hende.
Tal om det, hun vil tale om,
og gem hendes stemme i dit hoved. Og husk alting.
Bare bliv ved med at sidde der.
- Orgasmer. - Nej.
- Det er ikke et frækt ord. - Nej.
Jeg er døende.
- Jeg skal give visdom videre. - Det her? Lige nu?
Du har tid. Du behøver ikke det der endnu.
- Jeg har fået orgasmer. - Det er godt.
De er ikke en gave. De er din ret.
Lad ikke nogen sige andet.
Og det er vigtig mindst en gang om dagen.
Nogle gang venter jeg
- til lige inden sengetid, men... - Nej! Mor, stop.
Du er for intens.
- Hav det sjovt. - Det har jeg. Hvilken farve?
- Den mørkeste. - Okay.
Har du ringet om mine øjenvipper?
Jeg vil dø med mine øjevipper på.
Øjenvipper er i morgen.
Godt. Du har altid været så god.
Hvad mener du?
Gode karakterer,
et rent værelse, du svarede ikke igen.
Og du havde ikke drengebesøg.
- Det ville mange sætte pris på. - Det gjorde jeg skam.
Dengang. Men nu?
Du skal skabe lidt røre.
Vær lidt doven eller lidt vovet.
- Begå fejl. - Jeg har et arbejde.
Du vil ikke se tilbage og sige
- "Bare jeg havde været mere kedelig". - Okay, du skal
sidde stille, ellers kan jeg ikke.
Og lad være med altid at sige det, andre vil høre.
Skæld nogen ud.
Det er godt for dem, og bedre for dig.
Især hvis det er en bilsælger.
- Kan du lide farven? - Det kan jeg.
- Og husk... - Overlakken.
Vil du have vand?
Skal jeg blive ved?
Jeg tog min forlovelsesring med til Seattle.
Den er derhjemme i mit smykkeskrin.
Den skal du have.
- Mor... - Din far gav den til mig.
Han ville også have, at du skulle have den.
Okay.
Tak.
Jeg vil have, at du bliver forelsket.
Det skal være i nogen, der fortjener det.
Find en god mand, der elsker dig lidt mere, end du elsker ham.
Eller lige så meget. Hvad siger du til det?
Nej, han skal synes, at han er heldig at have dig
- og ikke omvendt. - Den anden hånd.
Du skal ikke gøre dig lille for nogen.
Vær dig selv.
Og prøv at bruge lidt læbestift.
Hvis du bliver ved i det tempo,
løber du tør for råd inden i morgen.
- Neglelakken lugter. - Skal jeg åbne vinduet?
Det ville være rart.
Det regner ikke mere.
Jeg lader det ikke være åbent, ellers får du det koldt.
Typisk. Du bliver forkølet på hospitalet.
Mor?
Jeg ved, at flyet...
helikopteren var dyr, så...
- Jeg skriver dig en check. - Nej.
Det er familie.
Tak.
Far.
Hej.
- Hvordan har Pierce det? - Ikke godt.
Jeg er ked af det med Diane.
Hun får brug for mig nu.
Jeg ved ikke hvor længe.
Ja, det ved jeg.
Vores timing er bare ikke god.
Jeg tænker hele tiden på min mors besked.
"Sig til Meredith, at hun ikke skal..."
Bukke under? Bekymre sig?
Give op så nemt?
Blive forelsket?
Få børn?
Lyve?
Hun fik mig til at tænke.
Hvad skal jeg gøre.
Hvad skal jeg ikke gøre.
Pokkers.
Hvad?
Hun lod mig vide, at alt var op til mig.
Kun mig.
Ellis tilgav mig aldrig.
Hun gik i graven uden at tilgive mig.
Det berøvede mig for så mange ting.
Så mange ting.
Det skal vi ikke gøre ved hinanden.
Og hun efterlod ingen, jeg kunne spørge.
Så jeg bestemte, hvad hun ville skrive.
"Sig til Meredith, at hun ikke skal være bange."
Farvel, mor.
GREYS HVIDE VERDEN
Tekster af: Nina Kristiansen